- Er du klar? - Ja. Lad os gå.
- Er det hvad jeg tror det er? - Det tror jeg.
- Nervøs? - Bare de har stavet min navn korrekt.
- Vil du have lidt fred? - Du skal blive her ved mig.
Der er den.
Din skat.
Jeg tager den.
Hallo?
Amir jan.
Rahim Khan?
Det var sødt af dig at huske.
Jeg har savnet dig, Amir jan.
Det er skønt at høre din stemme.
Du burde komme hjem.
Hjem?
Jeg tror ikke, tidspunktet er så godt.
Det er et rigtigt dårligt tidspunkt, men du burde komme hjem.
Der er en måde at blive god på igen, Amir.
Tag lige spolen. Hold den lige.
Giv mig snor!
Hold spolen lige.
- Jeg slog ham! - Sejr!
Sejr!
Denne vej!
Hvor skal du hen?
Fang den, den smutter denne vej!
Vi mister den!
Stol på mig!
Hvad laver du her?
Sæt dig ned, Amir.
Du spilder tiden her.
Dragen røg den anden vej.
Den vil komme denne vej.
- Hvordan ved du det? - Det ved jeg bare.
- Men hvordan? - Har jeg nogensinde løjet for dig?
Hvordan skulle jeg vide det?
Jeg vil hellere spise jord end lyve.
Vil du virkelig gøre det?
- Gøre hvad? - Spise jord, hvis jeg bad dig om det.
Hvis du bad mig om det, gjorde jeg det.
Men ville du virkelig bede mig om at gøre sådan noget?
Er du tosset?
- Det ved du, at jeg ikke kunne finde på. - Det ved jeg godt.
Mange tak, Agha sahib.
Jeg vil have at de starter med at bygge i morgen.
Dette skulle ha' sket for lang tid siden.
Selvfølgelig, Sahib! Og mange tak.
De forældreløse i Kabul vil aldrig glemme dig.
På en eller anden måde... så tror jeg de vil.
Du ved... at bureaukraterne stjæler halvdelen af pengene.
Kun halvdelen?
De er faldet af på den.
Hej, Mister Jaylawni
Fremtryl noget vind for mig
Du kunne ha' slået ham.
Mig? Holdt du ikke øje med Omar tilbage der? Han taber aldrig.
Hvis du har den rigtige drage, vinder du turneringen næste år.
Med sejren af Saur Revolution -
- er det første gang i dette lands historie -
- at den politiske suverænitet og den politiske magt er videregivet -
- til Demokratiets parti "Folket af Afghanistan."
Dette vil blive blodigere før det bliver bedre.
Normalt et sikkert væddemål.
De siger at kommunisterne starter slagsmål på universitetet.
En student blev stukket ned i sidste uge.
Jeg er glad for, at Amir er for ung til at deltage i alt dette.
Amir?
Tro mig, han kommer ikke i slagsmål med nogen.
Nogen gange, når jeg ser ham lege på gaden med nabolagets drenge.
De koster rundt med ham, tager hans legetøj fra ham -
- men Amir... han slår aldrig tilbage. Aldrig.
Okay, så er han ikke voldelig.
Du ved, hvad der sker når andre børn driller ham?
Hassan går imellem og jager dem væk.
Og når de kommer hjem, spørger jeg -
"Hvordan har Hassan fået den skramme i hans ansigt?"
Og han siger, "Han faldt."
Der mangler noget i den dreng.
Min ven... Børn er ikke farvebøger.
Du får ikke lov til farve dem med dine favoritfarver.
Han er ikke som dig. Han bliver aldrig som dig.
Men vent og se. Han skal nok klare sig.
En dreng som ikke vil forsvare sig selv -
- bliver en mand, som ikke vil forsvare noget.
Amir jan... Må jeg komme ind?
Jeg vil gerne sige farvel. Jeg tager til Pakistan i morgen.
Det er en fin drage.
- Hassan fangede den. - Den dreng har et talent.
Hvad arbejder du på?
En historie.
- Må jeg læse den? - Den er ikke særlig god.
Det gør ikke noget. Jeg vil meget gerne læse den.
Mange tak, Amir jan. Jeg vil læse den i aften.
Han hader mig... -
- fordi jeg tog livet af hende.
Min mor.
Amir... sådan noget må du aldrig sige.
Det må du aldrig tro.
Men det er jo sandt.
Nej, Amir jan.
Fødsler er ikke ufarligt.
Farligt for moderen... farligt for barnet.
Din far vil død for dig.
Det ved du da...
Gør du ikke?
Amir jan.
- Kom nu, gør det. - Det er forkert, Amir agha.
Skal du altid være så hellig hele tiden?
Kun en?
Kun en.
Man skulle tro, at han blev klogere en dag.
Har du fået lommepenge?
Ja, skal vi se filmen "Syv Mænd Sejrer" igen?
Hvem kommer først min ven!
Han er ven af Harry Luck's. Han siger du mangler penge.
Nej. Jeg gør dette fordi jeg er en sær millionær.
Der er et job for seks mænd -
- vi skal holde øje med en landsby syd for grænsen.
Hvor stor er modstanden?
30 revolvere.
Jeg beundre din opfattelse for lige kamp, hr.
Harry siger, at du har kæmpet imod det der var værre, i Travis Amts krig.
- Hvem er din yndling? - Steve McQueen.
Min er Charles Bronson. Måske kommer vi en dag til Iran.
Hvorfor?
Måske møder vi ham der. Jeg kunne få hans autograf.
- Charles Bronson er ikke iraner. - Er han ikke?
Hvorfor snakker han så Farsi med iransk accent?
Hvor skal I hen, I bøsser?
Hvad synes I drenge:
Hvis jeg betaler dig for at være min ven -
- vil du så virkelig være min ven? Eller vil du være min tjener?
Gee Assef, hvis du betalte os -
- så ville vi være dine tjenere.
Så jeg gætter på, at Amir ingen venner har.
- Vi har ikke generet dig. - Forkert. Du genere mig.
Afghanistan er pashtunernes land.
Vi er rigtige afghanere. Ikke som den fladnæset Hazara.
Hans folk vanhelliger vores land. De sviner vores blod til.
Hvis fjolser som dig og din far -
- ikke tog disse mennesker ind var vi fri for dem.
Lad os venligst være, Agha.
Læg den fra dig, din moderløse Hazara.
Lad os være i fred.
Måske har du ikke lagt mærke til, men der er tre af os og I er kun to.
Og måske har du ikke lagt mærke til at jeg holder en stenslynge.
Glem det.
Vi ordner de bøsserøve senere.
- Hvad er det? - Det er fra Rahim Khan.
- Han kunne li' den. - Hvad?
Min historie!
Selvfølgelig kunne han li' den. Du fortæller fantastiske historier.
"Bravo", skriver han. Bravo!
Bravo?
- Ved du hvad "bravo" betyder? - Næ.
Det er et italiensk ord for genialt.
Hvad handler historien om?
Det er om en mand, som finder en magisk kop.
Og han finder ud af at hvis han græder ned i koppen -
- bliver hans tårer til perler.
Forstår du... han er meget fattig.
Og til sidst i historien sidder han på et bjerg af perler -
- med en blodig kniv i hånden og holder om hans døde kone.
- Har han dræbt hende? - Ja, Hassan.
Så han græder og bliver rig.
Ja, du er ikke så dum.
Hvad?
Ingenting, Amir agha. Er du færdig med morgenmaden?
Hvad?
Må jeg ha' lov til at stille et spørgsmål vedrørende historien?
Selvfølgelig.
Hvorfor skulle manden dræbe hans kone?
Fordi hver af hans tårer blev til perler.
Ja, men hvorfor kunne han ikke bare skrælle et løg?
Lærerne i skolen siger at drikke er en synd.
Og at de er de første, der ryger når "dommens dag" kommer.
Vil du vide, hvad din far synes er en synd?
Ja.
Det skal jeg fortælle dig.
Men først skal du forstå dette:
Du vil aldrig lære noget af værdi fra de skæggede idioter.
Du mener lærerne?
Jeg vil pisse på deres skæg de selvretfærdige abekatter.
De laver ikke andet, end at pille ved deres bedekrans og oplæse fra en bog -
- skrevet på en sådan måde, at selv ikke de forstår det.
Der findes kun en synd. Og det er tyveri.
Alle andre synder, er en variation af tyveri. Forstår du det?
Nej, far.
Når du dræber en mand stjæler du et liv.
Du stjæler hans kones ret til hendes mand, samt hans børns ret til en far.
Når du fortæller en løgn stjæler du nogens ret til sandheden.
Der er ingen handling mere modbydelig end at stjæle. Forstår du det?
Ja, far.
Godt.
Al den snak om synd gjorde mig tørstig.
Hassan! Hassan!
Gå, han kalder på dig.
Tillykke med fødselsdagen.
Den er lavet i Amerika.
Jeg tænkte, at hvis du skal være min bodyguard -
- har du måske brug for et ordentligt våben. - Mange tak, Amir agha.
Kom, lad så smutte.
Hvad står der?
Amir og Hassan, Sultans af Kabul.
Sultans af Kabul!
Vil du ha' en historie?
Rostam og Sohrab.
Ikke den igen. Jeg har læst den 50 gange.
Hvad med Rudabeh?
Det er din bog, Amir agha.
Okay. Rostam og Sohrab. Det er jo din fødselsdag.
Har din far fået ny bil?
Er det ikke sådan en bil, de kører i i filmen Bullitt?
Steve McQueen!
Jeg hørte, at det var nogens fødselsdag i dag.
Det er din dag, Hassan. Vil du ikke sidde foran?
Er du klar til din fødselsdagsgave?
- Er det en malebog? - Bedre endnu!
- Er det en legetøjspistol? - Bedre endnu!
Onkel Saifo!
Brormand! Det er lang tid siden.
Har I det godt?
Det er hans fødselsdag, han må få den drage han vil have.
Her er de.
Frit valg.
Jeg vil ha' den der.
Vi får den der.
Et godt valg.
Jeg var bare heldig den gang.
Det var ikke held, Amir agha. Du var bedre end ham.
Jeg vidste, at du ville vinde.
Du har for meget tiltro til mig.
Ali lavede blomkål specielt til dig.
Ja. Hver gang jeg kommer laver han blomkål.
Jeg ved det. Du kommer her ofte.
Turneringen er i morgen.
Er du og Hassan klar?
Vi har trænet.
Har jeg nogensinde fortalt om det år, hvor jeg vandt?
Jeg er sikker på, at du har fortalt alle i Kabul, om det år du vandt.
14 drager skar jeg ned. Jeg tror, den rekord stadig holder.
Ja, ja, ja. Spis.
Jeg tror, at du kommer til at gøre Agha sahib meget stolt i dag.
- Tror du? - Om Gud vil.
Der er godt nok mange.
Jeg er ikke sikker på, det er den bedste dag, at flyve med drage.
Hvorfor? Det er en skøn dag.
Det er os to mod resten af Kabul.
Jeg beundre din opfattelse for lige odds, hr.
Lad os så flyve.
Læg spolen ned.
Tag den!
Tag den nedefra.
Okay, jeg er under.
Vi skar ham! Vi skar ham!
Amir agha!
Gå lidt til din højre side.
Vi skar ham! Vi skar ham!
- De kan slå din rekord. - Lad os nu se.
Hold spolen lige.
Tag ham, Omar.
Omar! Omar! Omar!
Omar!
Jeg skar ham!
Sejr! Sejr!
- Hvor mange har han skåret? - Jeg har talt 12.
- Jeg tror, han går efter fars rekord. - Det kan vi ikke have.
Den sidste, Omar agha.
Ryk snoren fremad!
Skær ham!
Der er kun de to nu.
Bravo, Amir agha!
Du skar ham!
Vi vandt! Vi vandt!
Amir, jeg løber efter den blå drage til dig.
Hassan! Kom tilbage med den!
Jeg vil gøre alt for dig!
Hvad skal jeg stille om med det her? Det er din skyld, at jeg tabte!
Har du set en Hazara dreng komme denne vej? Han havde en rød dragt på.
Jeg så en dreng, løbe denne vej. Han havde en drage i hånden.
- De har sikkert fanget ham nu. - Hvem?
De store drenge, som jagtede ham.
Hvor er din stenslynge, Hazara?
Du er ikke så modig i dag.
Men jeg er i humør til at tilgive. Hvad siger I til det, drenge?
Meget storsindet.
Særligt efter det beskidte tricks han brugte sidste gang.
Tilgivet... sket er sket.
Med selvfølgelig, intet er gratis her i verden.
- Min tilgivelse har en lille pris. - Intet er gratis.
Du er heldig, Hazara. Fordi i dag er prisen kun... den drage der.
Rimelig aftale.
- Hvad synes I, drenge? - Mere end rimelig.
Amir agha vandt turneringen og jeg løb efter dragen til ham.
Dette er hans drage.
Trofaste Hazara.
Trofaste hund.
Men før du ofre dig for ham, så tænk over dette her, Hazara:
Ville han gøre det samme for dig?
Har du aldrig tænkt over, at han kun leger med dig, når der ikke er andre?
Jeg sagde, "Hvorfor", Hazara!
Fordi, for ham, er du intet andet end et grimt kæledyr.
Nogen han kan lege med, når han keder sig. Nogen han kan sparke til, når han er vred.
Amir agha og mig er venner.
Venner? Din idiot. Så er det nok. Giv os den drage.
Sidste chance.
Så er du selv ude om det.
Behold den.
Så den altid vil minde dig om hvad jeg gjorde ved dig.
Intet er gratis.
Han er kun søn af tjenestefolket.
Jeg er ikke sikker, Assef. Min far siger, at det er forkert.
Din far er kommunist.
Er der noget forkert i, at gi' dette æsel en lærestreg?
Hold ham nu nede.
Lad os komme væk herfra.
Hvor har du været? Jeg har ledt efter dig.
Lad os gå. Agha sahib bliver bare bekymret.
Godt gået.
Kom her.
Udmærket præstation.
- Hvor er Hassan? - Han er gået i seng igen.
De sidste par uger her, har han kun haft lyst til at sove.
Når han har lavet sine pligter kravler han under dynen igen.
Må jeg spørge dig om noget?
Er der sket noget, Amir agha? Noget han ikke vil fortælle mig?
Hvor skulle jeg vide det fra? Måske er han syg.
Mennesker bliver syge, du ved.
Præsterne vil bestemme over vores sjæl -
- og kommunisterne siger at vi ingen har.
Mere vigtig, El Cid går i biografen. Vi kunne se den i morgen.
Spørg Hassan, om han vil med.
Han har det ikke så godt.
Er det sandt? Hvad fejler han?
Han er vist forkølet eller sådan noget. Ali siger at han sover hele tiden.
Jeg har ikke set jer lege sammen de sidste par uger. Hvad er der sket?
Intet. Han er bare lidt syg.
Hassan er aldrig syg.
Hvad der end er sket, må du tage hånd om det, med det samme.
Så det ikke ligger og gnaver. Tiden vil kun gøre det værre.
Hvad læser du?
Det er noget for små børn. Jeg prøver på at lære det.
Jeg vil hellere høre en af dine historier.
Jeg er færdig med at lave historier.
- Hvorfor? - Fordi de er åndssvage?
Jeg synes ikke, de er åndsvage. Jeg elsker dine historier.
Hvad ville du gøre, hvis jeg kastede dette på dig?
Hvad ville du gøre?
Gør gengæld!
Du er en kujon.
Blodet er godt for træerne.
Kom, fødselsdagsbarn. Lad os gå indenfor.
- Ali, er alt klart? - Bare rolig, det varer ikke længe.
- Nej, lidt længere tilbage. - Ja, selvfølgelig.
Har du aldrig overvejet at skaffe nye tjenestefolk?
Hvorfor skulle jeg gøre det?
Det vil du altså ikke. Jeg spurgte bare.
Jeg er vokset op med Ali.
Min far tog ham ind, og elskede ham som sin egen søn.
I 40 år, har han været her i familien. I 40 år!
Og du tror, jeg bare vil skille mig af med ham?
Jeg har aldrig slået dig -
- men hvis du nogensinde nævner dette igen...
Du gør mig flov.
Og, Hassan...
Hassan skal ingen steder hen. Forstår du det?
Jeg sagde, forstår du det?
Ja, far.
Du bringer skam over mig.
Massoud jan, hvordan går det?
- Velkommen. - Tillykke med fødselsdagen.
Velkommen.
Hej, Amir jan. Tillykke med dagen.
Hej, Amir jan. Hvordan går det?
Det er bare en lille ting, ikke noget særligt. Tillykke med fødselsdagen.
Hassan sagde, at den du har, er gammel og slidt.
Mange Tak.
Amir.
Tillykke med dagen, Amir jan.
Tillykke med fødselsdagen.
- Pragtfuld jakkesæt. - Flot fest, Amir.
Skal du ikke sige tak til Assef?
Tak.
Nu skal I værsgo.
Amir jan.
Skal du ikke underholde dine gæster?
- Jeg vidste ikke, at du drak. - Men det gør jeg altså.
Men kun ved særlige lejligheder.
Du ved, at du kan fortælle mig alt. Når som helst.
Det ved jeg godt.
Her, jeg havde nær glemt det.
Til dine historier.
Kom. Du går glip af din fest.
Far.
Har du set mit ur nogen steder?
Det jeg lige har købt til dig? Sig ikke, at du allerede har mistet det.
Nej. Jeg ved, at jeg havde det på mit værelse.
Jeg er sikker på, at det dukker op igen.
Hvad er der galt?
Ali.
Når du er færdig med det der, så kom lige ind sammen med Hassan.
Har du taget Amir's ur, Hassan?
Ja.
Jeg tilgiver dig.
- Vi rejser, Agha sahib. - Hvad?
Vi kan ikke bo her mere.
Men jeg tilgiver ham. Hørte du mig ikke, Ali?
Livet her er umuligt for os nu, Agha sahib. Vi rejser.
Jeg er ligeglad med det ur. Jeg forstår ikke, hvorfor du gør det her.
Jeg er ked af det, Agha sahib, men vores tasker er allerede pakket.
Vi har træffet vores beslutningen.
Ali.
Har jeg ikke sørget for dig? Har jeg ikke været god ved dig og Hassan?
Fortæl mig hvorfor? Jeg forbyder dig at gøre det her!
Hører du mig? Jeg forbyder dig det!
Med al respekt, men du kan ikke forbyde mig noget, Agha sahib.
Vi arbejder ikke for dig mere.
Sovjet invasionen December 1979
Pak en taske. Kun det, du skal bruge. Skynd dig!
- De kommer efter mig. - Det ved vi ikke endnu.
Læs din historiebog, min ven. Når vi ved det, er det for sent.
Du ved, hvordan jeg er. Du ved, hvordan jeg snakker.
Alle i Kabul, har hørt mig forbande kommunisterne.
Vil du se efter huset for mig? Vi kommer tilbage når russerne er rejst.
Hvad hvis de ikke rejser igen?
Alle rejser igen. Dette er land er ikke venlig ved fjender.
Og dig, min ven? Hvor vil du tage hen?
Pakistan først. Derefter, hvor det er sikkerst for drengen.
Smuglerne vil have 5.000 i forskud for at skaffe jer sikkert til Pakistan.
Jeg er sikker på, at de ikke tager imod en check.
Hvad med en Mustang?
Han vil have en halv time sammen med din kone her, bag på ladet.
Hvad?
Nej.
Kammerat... spørg venligst denne soldat om at vise lidt barmhjertighed.
Måske har han også en kone.
Det er hans pris, for at lade jer passere.
Jeg vil gerne spørge denne mand om noget.
Spørg ham, hvor hans skam er henne.
Han siger, at i krig er der ingen skam.
Fortæl ham, at det ikke passer. Krig ophæver ikke anstændighed.
Hvad siger han?
Han siger, at han med glæde vil putte en kugle i dig -
- næsten lige så meget som han vil nyde hende.
Jeg ville ta' 1.000 af hans kugler før jeg tillod sådan en uanstændighed...
- Far, han skyder dig. - Har jeg ikke lært dig noget?
Sig til ham, at han hellere må dræbe mig, med hans første skyd.
Fordi, hvis ikke, så vil jeg rykke ham i småstykker!
Det var venligt gjort.
Det er ikke noget, at takke for.
Kom ud. Kom så, ud.
Bare forsæt. Bare forsæt.
Hvorfor stopper du?
Vi kan ikke få jer over grænsen i denne lastbil.
Vi har ikke penge nok til alle Russerne.
- Hvad gør vi så? - Kravl op i det køretøj derover.
- Du laver sjov med os. - Dit valg, Agha sahib.
Kravl op hurtigt.
Vend dig om og kravl ned.
Jeg kommer også. Bare kravl ned.
- Kan du se det? - Ja.
Du skal ikke være bange. Jeg er lige her.
Jeg kan ikke trække vejret, far.
Tænk på noget andet. Tænk på et digt.
Rumi?
Du kan godt huske nogle. Kan du ikke? Jeg vil gerne høre et.
Hvis vi falder i søvn, vi er Hans dvaske nogen.
Og når vi vågner er vi i Hans hænder.
Fortsæt.
Hvis vi begynder at græde, er vi Hans skyer, fulde af regndråber.
Og når vi begynder at grine er vi Hans lyn i det øjeblik.
Dygtig.
Når vi kommer til vrede og krig, er det et spejlbillede, af Hans vrede.
Og når vi kommer til fred og tilgivelser, er det et spejlbillede, af Hans kærlighed.
Hvem er vi, i denne kompliceret verden?
Fremont, California
Jeg snupper en pakke af dem der.
- Er det din bil? - Ja.
- En smuk bil. - Tak.
Richard Hidalgo.
Erin Hill.
Denise Hawking.
Damon Hooper.
June Kitagawa.
- Hejsa. - Hej.
- Jeg er meget glad i aften. - Det er godt.
- I aften, drikker jeg med min søn. - Hej.
Hvordan har du det min ven? Kom og få en sjus med os.
- Hvad vil du have? - Whisky.
- Tre whiskys, tak. - Jeg vil hellere have en øl, tak.
- Budweiser? - Ja, tak.
Værsgo.
Min søn... studenten.
- Det er bare studentereksamen. - Det er en uddannelse.
Og en dag, Dr. Amir!
- Du ved, jeg gerne vil skrive. - Skrive?
Jeg vil ikke være læge.
Skål.
En mere, tak.
Så i stedet for at blive læge og redde liv -
- vil han finde på historier.
Og mangler du penge -
- kan du arbejde på benzintanken sammen med mig.
Vi hænger dit eksamensbevis op på væggen.
Gør som du synes.
Smukt! Smukt skud! Så du det?
En kande øl til herrerne, tak.
Skål. Min søn, blev student i dag.
- Sådan. Til lykke. - Tak.
Fuck Russerne!
- Fuck Russerne! - Fuck Rusland.
Jeg ønskede Hassan kunne være med os i dag.
Dette ville ha' gjort ham glad.
- Fire, så det bliver 6$. - Okay.
Amir jan.
Dette er general Mr. Iqbal Taheri.
- Han var dekoreret general i Kabul. - Hvilken flot præsentation.
- Salaam, min dreng. - Salaam, general Sahib.
Amir bliver en stor forfatter en gang.
Det er Guds vilje. Vil du skrive om dit land?
Historie, måske?
Nej, jeg skriver opdigtede historier.
En historiefortæller.
Mennesker har også brug disse historier så de sommetider kan blive underholdt.
- Far, du glemte dit te. - Det var sødt, min egen.
Min datter, Soraya jan.
Nå, men jeg skal også videre.
Held og lykke med dit skriveri.
- Indtil videre. - Farvel.
Hvad?
- Hun har gjort indtryk på dig, hva? - Må jeg være fri, far.
Hvad skriver du?
En historie.
Skriv nu godt.
- Hvor meget? - 160$.
Godt gået.
- Vil du have en cola? - Ja, tak. Vær forsigtig.
Med hvad?
Generalen er Pashtun helt ind til ryggen. Han har ære og stolthed.
Jeg skal bare hente et par colaer til os.
Bare du ikke gør mig forlegen. Det er alt jeg forlanger.
Det gør jeg ikke.
- Hej. - Hej.
- Er General Sahib her i dag? - Ja, han gik den vej.
Vil du sige jeg har været her for at vise min respekt?
Det skal jeg nok.
Tak... Mit navn er Amir.
I tilfælde af, at du skulle fortælle ham at jeg kom forbi.
For at vise min respekt.
- Jeg går nu. Undskyld jeg forstyrrede. - Nej, nej, det gjorde du ikke.
Godt.
Må jeg spørge om, hvad du læser?
Har du læst den?
Det er en trist historie.
Jeg har hørt, at du skriver.
Har du lyst til at læse, en af mine historier?
Meget gerne.
Super.
- Hvad koster den her? - 5$.
- Du kan få 3. - Okay.
Mange tak.
- Du er dårlig til at "prutte". - Jeg ved det.
Jeg har købt noget til dig.
- Du huskede det. - Selvfølgelig.
Vores ambitiøse fortæller. Hvilken overraskelse.
De siger, at der kommer regn i weekenden.
Det er ikke til at forstå, vel?
Ved du hvad, min dreng...
- jeg er blevet ret glad for dig.
Du er en flink dreng.
Men nogle gange, skal selv flinke drenge have en påmindelse.
Så det er min pligt, at minde dig om at du er blandt ligemænd.
Her er alle historiefortællere.
Giv venligst min respekt til din far.
Ja, selvfølgelig.
- Til dit barnebarn? - Mit barnebarn.
- Umuligt. - Tusinde tak.
Sådan. Tak.
- Du må have en god dag. - Velbekomme.
Amir.
Hvad er der galt?
Ingenting.
Generalen?
Er du ok?
Har du det godt?
Har du hostet?
Ja.
Hvor er du fra?
Jeg voksede op i Michigan. Kom her for medicinstudier.
Når Californiens sol først har fanget dig...
- Men din familie? - Min familie.
Vi kommer oprindeligt fra Rusland.
Undskyld.
- Hvordan har du det? - Det samme som før.
Vi har fået dine resultater tilbage.
Vent udenfor.
"Befolkningen i Kabul var nu skeletter.
"Skeletter der solgte naswar på nattemarkedet.
"Skeletter der drikker stærkt te.
"Skeletter der spiller kort i månelyset.
"De hilste mens jeg passerede dem, tænder klikkede i kæberne.
"Salaam, broder, siger de.
"Velkommen hjem."
Den er ikke færdig endnu.
Den hedder sultanerne af Kabul.
God titel.
Skriv videre.
Det er slutningen.
Det er ikke en slutning.
Det er min historie.
Jeg bestemmer, hvordan den slutter.
Jeg er træt af disse maskiner. I morgen tager du mig med hjem.
- Men Dr. Amani sagde... - Det er ikke Dr. Amani's beslutning.
Hvordan har du det, min ven?
I skulle ikke ha' belemret jer.
Det er ikke nogen belastning.
Ingen belastning overhovedet.
Hvis du mangler noget, så spørg mig som du ville ha' spurgt en bror.
At I kommer her... -
- har fået mine øjne til at skinne.
Hvad med dig, Amir jan? Mangler du noget?
Nej, elles tak, general sahib.
Undskyld mig lige.
Mange tak. Det er nogle flotte blomster.
Det gør mig ondt.
Du må hellere gå ind igen, ellers kommer din far bare efter mig.
Din historie fik mig til at græde.
Har du læst den?
Vores hemmelighed?
Ja.
Vores hemmelighed.
Ellers andet jeg kan gøre for dig?
Nej, min dreng. Ellers tak.
Jeg spekulerede på, om du kunne gøre noget for mig.
Jeg vil gerne have, at du tager til "khastegari".
Jeg vil gerne have dig til at spørge general Taheri, om hans datters hånd.
Er du sikker?
Mere sikker end jeg har været med noget andet.
Så giv mig lige telefonen og min adressebog.
Nu?
Hvornår ellers?
Ja, meget bedre.
Det var elskværdig af jer at komme.
Jeg ringer for at spørge, om du har tid hvis jeg lige kigger forbi, i morgen tidlig.
Det er i et reel anliggende...
Klokken ni? Det er udmærket. Vi ses.
Kør hjem. Jeg ringer om en time.
Okay. Held og lykke.
Hallo?
Generalen accepterede.
- Accepterede han? - Ja, han accepterede.
Men Soraya vil tale med dig først.
- Om hvad? - Om hvad?
Hvor skulle jeg vide det fra? Hun vil tale med dig.
Okay. Okay. Jeg er på vej.
Hvordan går det? Kom indenfor og få en kop te.
Han kom ikke for at få te.
Det er også lige meget. Vi skal ud og gå en lille tur.
Du vil gerne giftes, ikke?
- Med mig altså. - Selvfølgelig vil jeg det.
Det er bare... Jeg vil bare gerne fortælle dig noget -
- noget du må vide.
Jeg vil ikke have, at vi skal starte ud med hemmeligheder for hinanden.
Vi boede i Virginia før vi flyttede hertil.
Vi flyttede fordi...
Jeg løb væk med en afghansk mand.
Jeg var 18. Jeg tror, jeg troede det ville være rebelsk.
Vi boede sammen i næsten en måned.
Alle Afghanere i Virginia snakkede om det.
Til sidst fandt min far os. Han stillede sig i døren -
- og tvang mig til at komme hjem.
Jeg var hysterisk... og sagde, at jeg hadede ham.
Et par uger senere flyttede vi til Californien.
Jeg snakkede ikke med min far i lang tid. Og nu...
Nu føles det som om at jeg er her, for hans skyld.
Går hvad jeg fortalte dig på?
Lidt.
Går det dig nok på til at du ændre din mening?
Nej.
Ikke engang tæt på.
Jeg ville gifte mig med dig i aften hvis jeg kunne.
Hvad ser du?
Resten af mit liv.
- De var så sjove. - De var skøre.
Det er et sjovt billede.
De var så søde.
- Amir jan? - Lige her, far.
Hjælp mig i seng.
Selvfølgelig.
Jeg kommer tilbage med dit morfin og et glas vand.
Nej.
Der bliver ingen smerte i nat.
Kom her, svigerdatter.
Det vil ikke blive let.
Men du må komme, Amir.
- Okay. - Du er en god mand.
Farvel.
Er du okay?
Jeg bliver nød til at tage til Pakistan.
Pakistan?
Rahim Khan er meget syg.
Din fars ven?
Er det sikkert lige nu?
Hvad med din bog tour?
Hvis det ikke var for Rahim Khan, ville der ikke være nogle bøger.
Peshawar, Pakistan
Det er forfærdeligt hvad der sker i dit land.
Afghanske og Pakistanske folk, er som brødre.
Muslimer må hjælpe Muslimer.
De kalder dette område for Afghansk bydel.
Til tider føles det som om at Peshawar er en forstad til Kabul.
Denne vej.
Amir jan.
Velkommen, velkommen.
Du er jo blevet til en mand.
General Taheri's datter.
Hun er smuk.
Nogen børn?
Vi prøver, men... -
- det ser ikke ud til, at det lykkes.
Tak.
Hvor lang tid har du været i Pakistan?
Mindre end et år. Kabul er ikke længere sikkert for mig.
Er Taliban så slemme, som de siger de er?
Oh, værre. Meget værre. De tillader dig ikke, at være menneskelig.
De har endda forbudt drageflyvning.
Jeg har noget til dig.
Hvad er det?
Se...
"Til Rahim Khan, som lyttede til mine historier -
- før jeg vidste hvordan jeg skulle skrive dem."
En stor ære, Amir.
Lad mig tage dig med hjem.
Jeg kan finde en god læge til dig.
De finder nye behandlingsmetoder hele tiden.
Amir, Amir, Amir.
Jeg kan se Amerika har overdynget dig med hendes optimisme.
Men... der er noget der hedder Guds vilje.
Kom, sæt dig her.
Jeg bragte dig ikke hertil, for at du skulle høre mig klynke om mit helbred.
Tilgiv mig, Amir jan. Tilgiv mig for hvad jeg fortæller dig.
Hassan er død.
Hvordan?
Du ved jeg varetog din fars hus efter I rejste.
Men ingen af dem jeg hyrede, holdte mere end et år.
Nogle var uærlige, andre dovne.
Så for et par år siden tog jeg til Hazarajat -
- købte Hassan og hans familie og tog dem med hjem.
Hans kone, Farzana og hans søn, Sohrab.
Rostam og Sohrab.
Det var så godt, at have dem der.
Hassan holdt huset i stand. Og Farzana lavede maden.
Det var godt. Rigtig godt.
Men da mit helbred begyndte at skrante -
- altså, der er ingen hospitaler i Afghanistan, der kan hjælpe mig -
- så jeg tog hertil.
Et par uger efter jeg rejste, kom Taliban til huset.
Hassan fortalte dem, at han passede huset for mig, men...
De sagde han var en tyv og løgner som alle andre Hazaras.
Og de beordrede ham til at forlade stedet, med hans familie inden aften.
Hassan ville ikke forlade stedet.
Så tog de ham med ud på gaden og fik ham til at knæle -
- og skød ham i nakken.
Farzana skreg og angreb dem...
Hende skød de også.
Og drengen?
Sohrab?
Han er hjemløs.
I Karteh Seh.
Hassan sendte det her til mig en uge før han døde.
Det er til dig.
Han lærte sig selv at læse og skrive.
Han ville ikke sende dig et brev før han kunne gøre det ordentligt.
Amir...-
- du bliver nød til at tage til Kabul.
Jeg har arrangeret en chauffør til dig. Han er en god mand.
Jeg kan ikke tage tilbage til Kabul.
Kan du ikke betale nogen, for at gøre det? Jeg skal nok betale, hvis det er.
Det handler ikke om penge.
Du er en historiefortæller.
En del af dig har altid kendt denne historie.
Ali's første kone var fra Jaghori.
Hvad har det at gøre med noget som helst?
Efter fem år, forlod hun ham uden børn -
- og giftede sig med en mand fra Khost.
Hun gav den mand tre døtre.
Forstår du, hvad jeg prøver at fortælle dig?
Ali var steril.
Men han havde, Hassan.
Han opdrog Hassan. Han fik ham ikke til verden.
Din far elskede jer begge fordi I begge var hans sønner -
- og Sohrab... - Nej.
- Han er din nevø. - Jeg tror ikke på dig.
Jo, du gør. Det er dét, der skræmmer dig.
Du siger... -
- at min far... i alle disse år har løjet for mig.
Amir... tænk dig venligst om.
Alt hvad en mand havde dengang var hans ære, hans navn -
- og hvis folket snakkede...
- Han løj for mig. - Han løj for jer begge.
Og nu er der en måde at det bliver godt igen på.
"I Guds navn, den barmhjertige, den lovprisende.
"Amir agha, med min dybeste respekt.
"Min kone, søn og jeg beder til at dette brev finder dig ved godt helbred.
"Og i lyset af Guds nåde.
"Jeg håber, at jeg en dag kan holde et af dine breve i hånden.
"Og læse om dit gode liv i Amerika.
"Jeg forsøger at lære Engelsk. Det er så svært et sprog.
"Men en dag, agha... Jeg savner dine historier.
"Jeg har vedlagt et billede af mig og min søn, Sohrab.
"Han er en god dreng.
"Rahim Khan og jeg, lærte ham at læse og skrive -
- "så han ikke vokser op, dum som sin far.
"Og han kan skyde med den slangebøsse, du gav mig!
"Men jeg frygter for ham, Amir agha.
"Vores Afghanistan, fra da vi var unge er for længst dødt.
"Venligheden er forsvundet, og du kan ikke flygte fra drabene.
"Altid drabene.
"Jeg drømte, at Gud ville føre os til en bedre dag.
"Jeg drømte, at min søn ville vokse op og blive en god person -
- "en fri person.
"En betydningsfuld person.
"Jeg drømte, at blomster igen ville vokse i Kabuls gader -
- "og musikken ville spille i samovarhusene og drager flyve i skyerne.
"Og jeg drømte, at du en dag kunne komme til Kabul -
- "for at genbesøge landet fra din barndom.
"Hvis du kommer, vil du finde en gammel trofast ven, der venter på dig.
"Må Gud altid være med dig.
"Hassan."
Hallo?
Hej.
- Vækkede jeg dig? - Nej.
Er der noget galt?
Jeg bliver nød til, at fortælle dig en historie.
Hvad er hans navn?
Hold op med at lege med det.
Er det nødvendig at ha' det på?
Du ved godt, hvad Taliban vil gøre ved dig, hvis de så dig glatbarberet?
Hvad har fået dig tilbage til Afghanistan?
Er du kommet for at sælge din fars grund?
Jeg er her ikke for at sælge noget.
Jeg skal til Kabul for at finde en dreng.
En dreng?
Denne dreng?
- Denne Hazara dreng? - Ja.
Hvad betyder han for dig?
Hans far betyder meget for mig. Han er manden på billedet.
Han er død nu.
Var han en af dine venner?
Han var min bror.
Jeg føler mig, som en turist i mit eget land.
Du har altid været en turist her. Du vidste det bare ikke.
- Hvad skete der med træerne? - Russerne skar dem ned.
Ved du, hvad de laver?
Sælger de deres ben?
Man kan få gode penge for det.
Give sine børn noget at spise i et par uger.
- Hvad er det for en lugt? - Diesel.
Strømmen går hele tiden så folk bruger generatorer.
Kan du huske, hvordan det lugtede i gamle dage?
Lammekød.
Skægpatruljen.
Hvad går der af dig?
Hvad?
Du må aldrig stirre på dem!
Forstår du mig? Aldrig!
Vi leder efter denne dreng.
Jeg er ked af det. Jeg har aldrig set ham.
Du har knapt set på billedet, min ven.
Jeg kender alle børnene her og ham her, ser ikke bekendt ud.
- Og nu hvis I vil ha' mig undskyldt... - Vi vil ikke ham noget ondt.
Jeg har sagt, at han ikke er her.
- Vær venlig og gå. - Kammerat, vi er ikke Talibaner.
Denne mand vil tage drengen med til et sikkert sted.
Jeg kendte Sohrab's far. Hans navn var Hassan.
Der er håb for denne dreng, Agha.
En vej ud, herfra.
Jeg kan tage ham med tilbage til Amerika.
Jeg er hans onkel.
Det som jeg fortæller jer nu er ikke særlig behageligt.
Men jeg fortæller det, fordi jeg stoler på jer.
I har det fortvivlende udtryk i ansigtet.
Der er denne offentlige Talib.
Han besøger os et par gange hver måned.
Han har kontanter med.
Ikke mange, men... bedre end ingen.
Normalt tager han en pige. Men ikke altid.
- Og du tillader dette? - Hvilket valg har jeg ellers?
Du er lederen her.
- Dit job er at passe på disse børn. - Der er intet, jeg kan stille op.
- Du sælger børn! - Rolig.
- Du skal beskytte dem! - Ja... jeg er her for at beskytte dem.
Sæt dig.
Hvad med dig, kammerat?
Du kommer her, for at redde en dreng -
- tage ham med tilbage til Amerika og give ham et godt liv.
Det virker heltemodig, ikke?
Men hvad med de 200 andre børn? Du vil aldrig se dem igen.
Du vil aldrig høre dem tude om natten.
Jeg har brugt hele min opsparing på dette børnehjem.
Alt hvad jeg ejede eller arvede, har jeg solgt for at drive dette gudsforladte sted.
Tror I ikke, at jeg har familie i Pakistan eller Iran?
Jeg kunne ha' stukket halen mellem benene som alle andre.
Hvis jeg nægter ham et barn, tager han bare ti.
Så... jeg lader ham tage et og overlader bedømmelsen til Allah.
Jeg tager hans beskidte penge og går ned i bazaren -
- og køber mad til børnene.
Tror du, at jeg bruger dem på mig selv?
Se på mig.
Se.
Hvad sker der med din børn han tager?
Nogen gange kommer de tilbage -
- men oftere, gør de ikke.
Hvem er han? Hvordan finder jeg ham?
Tag hen på Ghazi stadion i morgen.
Du vil se ham i halvlegen.
Det er ham, som holder talen.
Vær venlig og gå nu. I skræmmer børnene.
Hold ind her.
Vi må hellere køre.
- Jeg skal lige se, efter en ting mere. - Intet som du husker, har overlevet.
- Det er bedre, at glemme det. - Jeg vil ikke glemme mere.
Vil du blive her?
Nej, men vi er nød til det.
Det er ham.
Brødre og søstre!
Vi er her i dag for at udføre Shari'a.
Vi er her i dag for at udføre retfærdighed.
Vi lytter til hvad Gud siger og vi adlyder. Og hvad siger Gud så?
Alle syndere skal straffes på en måde der passer til deres synd.
Dette er ikke mine ord, ej heller mine brødres ord.
Dette er Guds ord!
Og hvilken form for straf gavner utroskab?
Hvordan straffer vi dem som bringer skam over ægteskabet?
Hvad skal vi gøre ved dem som ikke adlyder Gud?
Hvad skal vi gøre ved dem, som kaster med sten, på Guds hus vinduer?
Vi skal kaste med sten tilbage!
Kammerat. Må jeg sige spørge om noget?
Vi har et forretningsforslag til din leder.
Personlige sager.
Jeg tror, jeg venter i bilen. Nu er det op til dig.
Mange tak for din hjælp.
Er der nogen her?
Jeg fik at vide at jeg skulle komme her.
Kom ind.
Tak.
Hvor blødt.
Sæt dig ned.
Jeg tror, der er sket en misforståelse.
Jeg kom for at tale med din ven.
Manden som holdt talen på stadionet.
Han har andre aftaler.
Du kan godt smide det nu.
Jeg er ikke helt med på, hvad du mener.
Tag dit skæg af.
Et af de bedre, kan jeg se.
Tag så turbanen af.
Kommer du fra Amerika?
Ja.
- Jeg leder efter en dreng. - Gør vi ikke alle det?
Jeg har forstået, at din ven har bragt ham hertil.
Hans navn er Sohrab.
Lad mig spørge dig om noget.
Hvad laver du i Amerika?
Hvorfor er du ikke her, sammen med dine Muslim brødre og tjene dit land?
Jeg har været væk i meget lang tid.
Er det et svar?
Det er ikke noget svar, siger de.
Jeg er kun for drengens skyld.
- Vil du gerne se ham? - Ja.
Kom her, min dreng.
Sådan en lille talentfuld Hazara.
Lad os være alene.
Det undre mig...
Hvad er der sket med din mægtige far, for resten?
Hvad regnede du med?
At du kunne tage et falsk skæg på og jeg ikke kunne genkende dig?
Jeg genkendte dig med det samme da jeg så dig.
Jeg glemmer aldrig et ansigt. Aldrig!
Assef?
Amir, jan.
- Hvad laver du her? - Mig? Jeg er hjemme.
Spørgsmålet er, Hvad laver du her?
Jeg tager den dreng med hjem til mig.
Vil du have et råd fra mig?
Flygt. Det er det, du er bedst til.
Ikke uden Sohrab.
Hvorfor det?
Er drengen for god til dette land? Hvad ved du om Afghanistan?
Du var her ikke da kommunisterne skød vores præste og pissede i vores moskeer'er.
Dette land var som et flot palæ fyldt med affald.
Vi fjernede affaldet. Vi indførte love og retssystem.
Jeg har set jeres love... og jeres retssystem.
Og jeg tager drengen med mig hjem.
Det er så i orden.
Selvfølgelig. Men jeg sagde ikke at du kunne få ham gratis.
Ikke mere, Agha! Stop med at slå ham!
Læg den fra dig, Hazara! Ellers bliver det din tur bagefter!
Læg den fra dig!
Få den ud!
Dræb ham!
Tag hjem til din familie...
Er du Amir?
Rahim Khan efterlod dette til dig.
- Hvor tog han hen? - Jeg spurgte ikke.
Men han kommer tilbage, ikke?
Han har forladt os, min dreng.
Du spilder din forhånd.
Sohrab?
Tag din sko af, kære bror.
Undskyld.
Jeg troede, jeg havde mistet dig.
Han plejede at hente mig om morgenen før gudstjenesten.
Jeg vil ikke have at han henter mig mere.
Det gør han heller ikke, Sohrab.
Jeg lover dig... at han ikke kan få fat i dig mere.
Er dine forældre døde?
Ja.
Kan du huske, hvordan de så ud?
Jeg har aldrig mødt min mor.
Jeg kan huske hvordan min far så ud.
Jeg er begyndt og ikke kan huske deres ansigter mere.
Er der slemt.
Her.
Nogle gange er jeg glad for at de er døde.
Hvorfor?
Fordi...
Fordi jeg vil ikke have, at de skal se mig.
Jeg er så beskidt.
Du er ikke beskidt.
Jeg gør dig ikke fortræd.
Det er min kone.
- Savnede dig. - Savnede også dig.
Sohrab jan, dette er din tante.
Vi har alle ventet spændt på dig.
Er du klar til at møde din nye familie?
Kom.
Kan du li' dit værelse?
Du ser ikke så slem ud.
Jeg tror ikke at han har set på mig endnu.
Giv ham tid.
Jeg stikker en sweater til ham med rullekrave til vinteren.
De sweaters man kan købe her holder ikke en måned.
Amir jan.
Vil du fortælle mig, hvorfor du bragte denne dreng med dig hjem?
Hvad er det for et spørgsmål?
Mens du har travlt med at strikke en sweater, min egen.
Så skal jeg tage mig af menigheden opfattelse af vores familie.
Folk vil spørge, hvorfor en Hazara dreng bor her ved min datter.
Hvad skal jeg sige til dem?
Du kan sige til dem...
Det gør ikke noget... Generalen har ret.
Folk vil spørge.
- Amir? - Det er okay.
Ser du, General Sahib -
- min far lå i med husholdersken.
Og hun gav ham en søn der hed Hassan.
Hassan er død nu.
Den dreng, der sover i det andet rum er Hassan's søn.
Han er min nevø.
Det er hvad du siger til folk, når de spørger dig.
Og en ting mere, General Sahib.
Du vil aldrig omtale ham som "en Hazara dreng" i min tilstedeværelse.
Han har et navn og det er Sohrab.
- Det føltes så rigtigt. - Tak.
Min fornøjelse. Tak.
Se. Se der.
Undskyld mig.
Jeg vil gerne bede om en drage, tak.
Og så tager jeg denne spole.
Kan du li' dragen?
Har jeg nogensinde fortalt dig -
- at din far... var den bedste drageløber i Kabul?
Han gjorde alle nabolagets børn misundelige.
Han løb efter drager men kiggede aldrig op på skyerne.
Nogle påstod... at han bare løb efter dragens skygge.
Men de kendte ham ikke som jeg gjorde.
Din far løb ikke efter skyggen.
Han vidste det bare. Det var alt.
Vil du hjælpe mig med at flyve denne her?
Okay. Ser ud til, at jeg må gøre det selv.
Sidste chance.
Så begynder jeg.
Der er en god drage, ikke?
Vil du prøve?
Her.
Hold den stramt, Sohrab jan.
Udmærket, Sohrab.
Træk, træk, træk!
Ser ud som om nogen vil have en kamp.
Er du sikker?
Skal vi give ham en lektion?
Se efter, Sohrab.
Jeg vil vise dig et af dine fars yndlinge tricks.
En gammel teknik.
Opdrift og Dykke.
Kom så...
Kom tættere på...
Her kommer han!
Vi er klar til at fange ham nu, ikke?
Se, jeg skar ham over!
Hvad laver du, kan du ikke holde den ordentligt?
Undskyld!
Skal jeg løbe efter den drage til dig?
Jeg vil gøre alt for dig!